התקציב המשפחתי האידאלי – הכירו את חוק ה-50/20/30
![הדרך לתכנן את התקציב המשפחתי](https://www.reali.co.il/wp-content/uploads/2017/11/תקציב.jpg)
על פי מחקר שנערך השנה (2017) על ידי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, כ – 40% מאיתנו מגדילים את הגירעון המשפחתי בממוצע ב – 2,000 ש”ח בכל חודש. זה לא תמיד פשוט לנהל תקציב משפחתי כך שההוצאות יהיו קטנות מההכנסות – אולם, לא משנה מה גובה ההכנסות שלכם, אם ההוצאות גבוהות מההכנסות – בהכרח ההוצאות יגדלו והמצב יהפוך מורכב וקשה יותר לפתרון, בכל חודש שעובר. על כן, מומלץ להתחייב לתקציב משפחתי מתוכנן, ויפה שעה אחת קודם. אם גם אתם מרגישים שתכנון התקציב ומעקב אחריו הם מחוייבות שלא תצליחו לעמוד בה לאורך זמן – קבלו את חוק האצבע הפופולארי ביותר לתכנון תקציב באופן כמעט אוטומטי – החוק המוכר הנקרא חוק הזהב בתכנון התקציב המשפחתי – חוק ה – 50/20/30. מהו חוק ה – 50/20/30? איך מיישמים אותו? ומתי מומלץ לוותר עליו? על כך ועוד – במאמר שלפניכם.
![התקציב המשפחתי תלוי בכמה גורמים](https://www.reali.co.il/wp-content/uploads/2017/11/shutterstock_716625178.jpg)
חוק ה – 50/20/30 לתכנון התקציב המשפחתי
חוק ה – 50/20/30 לתכנון התקציב המשפחתי, נולד מתוך אחד מספרי הכלכלה המעשית הפופולריים ביותר באמריקה, אשר נכתבו על ידי אמא ובת – שתיהן כלכלניות המתמחות בכלכלת המשפחה. מאז נכתב הספר, תפס חוק ה – 50/20/30 תאוצה ונעשה בו שימוש אצל אנשי מקצוע רבים אשר מסייעים למשפחות לנהל את התקציב שלהן באופן מושכל, ומבלי לחשב כל שקל בחישובים מייגעים וארוכים. החוק קובע, כי את ההכנסה החודשים הקבועה אנחנו מחלקים לשלוש קטגוריות – אחת שתכלול 50% מההכנסה, אחת שתכלול 20% מההכנסה, ואחת שתכלול 30% מההכנסה. הנה הפירוט:
אילו הוצאות ייכללו בקטגוריית ה – 50%?
קטגוריית ה – 50% היא קטגוריית ההוצאות ההכרחיות. ייכללו בה למשל:
- תשלומים על הדיור (משכנתא או דמי שכירות)
- הוצאות חובה
- תשלומי מיסים
- הוצאות בגין מסגרות החינוך עבור הילדים
- הוצאות על מזון
- הוצאות על הרכב
- הוצאות תקשורת
- הוצאות בגין החזר הלוואות
- ועוד תשלומים הכרחיים
אילו הוצאות ייכללו בקטגוריית ה – 20%?
קטגוריית ה – 20% היא קטגוריה של הוצאות השמורות לבניית העתיד הכלכלי שלכם, חסכונות והשקעות. בקטגוריה זו ייכללו:
- השקעות
- חסכונות
- תשלומים להפחתת הגירעון התקציבי של המשפחה
- וכדומה
אילו הוצאות ייכללו בקטגוריית ה – 30%?
קטגוריית ה – 30% היא קטגוריית ה”פינוקים” וההוצאות האישיות. בקטגוריה זו ייכללו הוצאות כגון:
- נופשים וחופשות
- בילויים
- קניות (“שופינג”)
- בידור
- תחביבים
- וכדומה
![התקציב המשפחתי יתייחס גם לחופשות](https://www.reali.co.il/wp-content/uploads/2017/11/shutterstock_403484473.jpg)
איך מממשים את חוק 50/20/30 לתכנון התקציב המשפחתי?
התקציב המשפחתי הוא סכום פחות או יותר קבוע של הכנסה חודשית. בהנחה שההכנסה החודשית היא קבועה והיא ההכנסה המרבית שאתם יכולים ליצור בהינתן המגבלות הסובייקטיביות ונסיבות החיים, האתגר המונח בפניכם הוא התאמת ההוצאות לרמת ההכנסות. הנה הצעדים ההכרחיים שעליכם לנקוט, על מנת להתאים את התקציב שלכם לחוק ה- 50/20/30
- ראשית חוכמה – אתם חייבים לדעת מהי ההכנסה המשפחתית נטו העומדת לרשותכם. אתם גם חייבים להכיר את ההוצאות החודשיות שלכם, כולן, ואת סדרי הגודל של הסכומים המנוכים מהחשבון, גם אלה המנוכים באופן אוטומטי, למשל בהוראת קבע, מדי חודש. לשם כך, כנראה שתצטרכו לחקור את דפי העו”ש מהחודשים האחרונים ולסכם הוצאות והכנסות
- לאחר שגיליתם מהי ההכנסה העומדת לרשותכם – בדקו וודאו כי סך הוצאות החובה הן בגובה של לא יותר מ – 50% מההכנסות. אם יש לבצע התאמות, להקטין את סל הקניות השבועי או אף למחזר את המשכנתא – עשו זאת. זה הזמן “לדחוק” את כל הוצאות החובה לכדי 50% מסך ההכנסה
- השלבים הבאים הם קלים יחסית – קבעו השקעה בגובה של 20% מההכנסה ואפשרו לעצמכם ליהנות מעוד 30% ללא הגבלות, מעקב או תחושות אשמה
מתי חוק ה – 50/20/30 הוא לא החוק המתאים לכם בתכנון התקציב המשפחתי?
חוק ה – 50/20/30 הוא חוק צבע נפלא המאפשר תכנון של התקציב המשפחתי מבלי שתצטרכו לנהל כל הוצאה ו”לשקוע” בתוך ההכנסות וההוצאות, או לעבור לחיים סגפניים בהם כל שקל שאתם “מבזבזים” נרשם כהוצאה במחברת ניהול התקציב המשפחתית. עם זאת, לא כל משפחה נמצאת במצב בו היא יכולה לנהל את התקציב המשפחתי על פי חוק זה, ולעיתים הפרופורציות הקבועות בחוק אינן מתאימות לצרכי המשפחה. במקרים אלה, נמליץ להשקיע מאמץ על מנת לאפשר הוצאות קבועות בגובה של לא יותר מ – 50% מההכנסה, ולבחון כיצד ניתן ליצור את שלושת הקטגוריות החשובות הללו בהוצאות בכל חודש – הוצאות הכרחיות, הוצאות אישיות משתנות שנועדו לאפשר לכם ליהנות מהחיים, והשקעה או חיסכון, שיאפשרו לכם להתכונן לקראת “יום סגריר” או לדאוג להכנסה מכובדת עם גיל הפרישה.